Yllätysvieraamme on valmis vastaamaan kysymyksiin.
Oletko näyttelijä?
En.
Vielä yhdeksän jäljellä. Herra Gabel.
Oletko urheilija?
Olen.
Neiti Francis.
Oletko golfaaja, yllätysvieras?
En.
Viisi kysymystä jäljellä. Herra Gabel.
Oletko nyrkkeilijä?
Olen. -Neiti Francis.
Äänestä sitä ei kyllä uskoisi.
Mietitäänpä. Kuka se voisi olla?
Oletko se mies, joka on nimetty sen kaverin mukaan -
jonka luokse vuoret tuotiin? Muhammadin mukaan?
Oletko Cassius Clay? -Kyllä!
30. marraskuuta 1979. Perjantai.
Niin? -Assalamu alaikum, isoäiti.
Walaikum assalam! -Mitä puuhaatte?
Katsellaan telkkaria.
Missä May May on? -Alakerrassa.
Älä kerro hänelle. Pyydä puhelimeen. -Selvä. May May!
Niin? -Assalamu alaikum.
Walaikum assalam, isä! -Mitä tyttärelleni kuuluu?
Hyvää. Kävimme katsomassa Mama Birdiä.
Kuulin siitä. Oliko sinulla kivaa?
Oli. -Olin juuri pukeutumassa.
Olen menossa Deer Lakeen. -Oletko?
Jos viihdyn siellä, saatan vielä otella.
Ei, älä enää ottele.
Voittaisin mestaruuden takaisin neljästi. Voitko kuvitella?
Älä enää ottele. Sinusta on tulossa vanha.
Mikä minusta on tulossa? -Vanha.
Liian vanha? Kuinka vanha isäsi on?
Kuinka vanha? Jotain 37. -Juuri niin.
Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1981 Bahama
Angelo Dundee on kehässä. Hän on valmentanut Muhammad Alia -
läpi koko uran.
Alin viimeinen ottelu
Yleisö huutaa "Ali, Ali", niin kuin ennen vanhaan.
Ali on 1,9 metriä pitkä, mutta Trevor Berbick ei ole pieni.
Hän on 1,89 metriä.
Ali on melkein 40-vuotias. Trevor Berbick on 27.
Tuolta hän tulee.
Tästä tulee upea show.
12-vuotiaana tiesin, mitä haluan.
Kaikella on tarkoitus, myös jokaisella ihmisellä.
Tietämällä oman tarkoituksensa sen voi täyttää.
Hän, joka tietää tarkoituksensa, tietää tarkalleen, minne on menossa.
En ole itserakas, olen vakuuttunut.
Kamuni, Muhammad Ali. -Millainen sää teillä on?
Mitä? Se on kaunis. Todella kaunis.
Managerin tarina Gene Kilroy
Nimeni on Gene Kilroy. Olen Muhammad Alin entinen manageri.
Hän oli kaikkien aikojen suurin nyrkkeilijä, ystävä -
ja ihminen. Opin häneltä paljon.
Nousen lentokoneesta siistissä, valkoisessa puvussani.
Näin on näppylät!
Se oli parempaa kuin eturivin paikka.
Jos sinulla on eturivin paikka, sinun pitää lähteä ottelun jälkeen.
Se, että sain olla osa voittoa ja häviöitä -
oli jotain erityistä. Koin kaiken hänen kanssaan.
Mestarin pitkäaikainen neuvonantaja Gene Kilroy puhuu meille tänään.
Mukava olla täällä. Kun muistelen elämääni... Kerran joku kysyi minulta:
"Pelkäätkö mitään?"
Vastasin: "Ainoa pelkoni on, että jonain päivänä äitini herättää minut -
ja sanoo "on aika lähteä kouluun," ja koko elämäni on ollut unta.
Olen onnekas, että olen saanut työskennellä Alin kanssa.
Monimiljonäärit olisivat antaneet miljoona dollaria -
saadakseen olla Alin kanssa päivittäin.
Rooma 1960
Tapasin Alin ensimmäistä kertaa Rooman olympialaisissa 1960.
Hän oli kuin olympiakylän pormestari.
Kaikki halusivat olla hänen seurassaan.
Kaikki halusivat tavata hänet.
Mistä roomalainen nimesi tulee?
Ymmärtääkseni nimeni on Cassius Marcellus Clay VI.
Isoisoisoisäni oli orja Kentuckyssa.
Hänet nimettiin suuren kentuckylaisen mukaan.
Cassius Marcellus Clay on suuri nimi Kentuckyssa.
En tarkalleen osaa sanoa, mistä nimi tulee -
mutta nyt kun minusta on tullut tunnettu -
monet haluavat tietää, mistä olen kotoisin ja mistä nimeni tulee.
En ole vielä tutkinut asiaa, mutta pitää näköjään...
Tarkistaa asia. -Niin. Nyt kun minua haastatellaan.
Terve, Gene.
Kuulin erään tarinan, josta saatat pitää.
Veljen tarina Rahaman Ali
Minä kasvoin Louisvillessä Kentuckyssa.
Kentuckyssa on kauniita hevosia ja nopeita naisia.
Tulen rakastavaisesta perheestä.
Vanhempani olivat kristittyjä.
He olivat työtä tekeviä, kunnon kansalaisia.
Isäni oli kaupallinen taiteilija. Louisvillen paras kyltinmaalaaja.
Pienessä kyläpahasessa nimeltä Louisville -
vuonna 1941, herra Cassius Clay nai Odessa Gradyn -
josta tuli rouva Cassius Clay, ja he saivat pienen pojan.
Tässä on rouva Clay.
Ja tässä on isäni. Herra Cassius Clay vanhempi.
Hei vaan. -Olemme hyvin ylpeitä hänestä.
Minä synnyin vuonna 1943, Muhammad 1942.
Meillä on 18 kuukautta ikäeroa.
Siihen aikaan hän oli Cassius Clay. Hän oli puhelias ja ylimielinen.
Hän on aina ollut erilainen. Hänen suuruutensa oli kirjoitettu tähtiin.
Olemme matkalla lapsuudenkotiini, 3302 Grant Avenuelle.
Siellä Muhammad Ali ja minä vartuimme.
Se oli elämäni onnellisimpia aikoja.
Hän oli hauska. Seurasin häntä kaikkialle.
Juoksemaan, nyrkkeilemään.
Olin hänen paras ystävänsä.
Olimme näin läheisiä, kuin paita ja peppu.
Täältä kaikki alkoi.
Maryum, kerropas... Minkä ikäisenä aloitin nyrkkeilyn?
Olin 12-vuotias. -Ihanko totta?
Kyllä. -Luulin, että olit nuorempi.
12. -Koska joku varasti pyöräsi.
Niin.
Oli maanantai-ilta vuonna 1953.
Menimme jokavuotisiin karnevaaleihin.
Ajoimme sinne jouluna saaduilla pyörillä.
Kun oli aika lähteä, joku oli varastanut ne. Me itkimme. Olimme pieniä poikia.
Kysyimme eräältä mieheltä:
"Mistä löydämme poliisin? Pyörämme varastettiin."
Mies sanoi: "Menkää alakertaan. Siellä on poliisi."
Menimme alas, ja siellä oli nyrkkeilysali.
Poliisi seisoi käytävällä juttelemassa lapsille.
Hän oli pyhää raivoa täynnä.
Sanoin: "Et voi tapella, jos et tiedä miten."
Kukaan ei ollut opettanut häntä.
Sanoin: "Tule tänne harjoittelemaan, ennen kuin alat haastaa riitaa."
Niin se alkoi. Hän alkoi tulla salille. Hän oli hyvin kurinalainen.
Hän oli siellä tullessani ja lähtiessäni.
Hän oli 12-vuotias ja painoi 39,5 kiloa. Niin se alkoi.
Chicagon Cassius Clay haastaa Gary Joycen -
idän raskaan sarjan mestarin.
Joyce on pulassa heti kättelyssä.
Hän oli nokkela.
"Jos pystyn väistämään sivulta toiselle, kukaan ei osu minuun."
Hän sanoi: "Mennään kujalle. Saat heittää minua kivillä."
"Katsotaan, pystynkö väistämään."
Minä heitin, mutta kivet eivät osuneet, ne menivät ohi.
Niin hän kehitti reaktiokykyään.
Ja kun hän pääsi kehään -
hän väisteli iskuja. Hän on nero.
Kun Muhammad ja minä olimme lapsia -
kerroimme naapurin lapsille Muhammadin tulevista suurteoista.
Suurin osa nauroi hänelle: "Cassius, et sinä sellaiseen pysty."
"Ei sinusta niin suurta tule."
Lapsina uhosimme toisillemme: "Minusta tulee vielä mestari.
Näytän, että olette väärässä."
Tai sitten sanoimme: "Minusta tulee lääkäri, minusta tulee tiedemies -
minusta tulee presidentti."
Hyvin harva meistä on voinut sanoa: "Minähän sanoin."
Aulasta soitettiin: "Olen Cassius Marcellus Clay."
"Olen Golden Gloves -mestari."
"Voitin Golden Gloves -tittelin Seattlessa. Voitan olympialaisissa."
Tämä oli vuonna 1958. Laitan käden luurin päälle ja sanon:
"Joku sekopää haluaa puhua meille, Willie."
Se oli mielenkiintoinen tapaaminen.
Hän halusi tietää, paljonko nyrkkeilijät harjoittelivat -
mitä he söivät, kuinka pitkälle he juoksivat. Hän halusi tietää kaiken.
Kun hän palasi olympialaisista -
Louisville Group lähetti hänet Archie Mooren valmennettavaksi.
Se ei toiminut, koska kaksi tähteä ei sovi yhteen.
Kamelin selän katkaisi se, kun Archie pyysi häntä lakaisemaan keittiön.
Ali sanoi: "En lakaissut keittiötä äitinikään vuoksi. Minä en lakaise."
Louisville Group kääntyi minun puoleeni ja kysyi, pärjäisinkö hänen kanssaan.
Sanoin, että etenisimme hitaasti. He sanoivat: "Hänhän voitti olympiakultaa!"
Vastasin, että siirtyminen ammattilaiseksi vie aikaa.
Jos hän ei saanut kyytiä salille...
Hänellä ei omaa autoa, joten hän juoksi.
Hän juoksi pengertiellä. Kerran poliisi soitti:
"Hontelo poika juoksee pengertiellä. Sanoo olevansa nyrkkeilijäsi."
Sanoin: "Kyllä. Se on Cassius Clay."
Aiemmin nyrkkeilijä oli pysynyt hiljaa. Nyt ihmiset halusivat tutustua häneen.
Life, maailman suurin aikakauslehti, haluaa kauniit kasvoni kanteensa.
Valmennettuani häntä neljä vuotta -
minua luultiin mykäksi, koska en sanonut sanaakaan.
"Puhukaa nyrkkeilijälleni."
Minun haastatteluni eivät ole nyrkkeilijöiden haastatteluja.
Yleensä he eivät puhu. Sanovat korkeintaan:
"Minä juosta kymmenen kilometriä, minä lyödä hyvä vasen jabi."
En ole sellainen musta. Ymmärrätkö? -Kyllä.
Kysymykset, joita minulta kysytään haastatteluissa ja yliopistoista -
ovat samanlaisia tai vaikeampia -
kuin Englannin kuningattarelle tai presidentille esitetyt kysymykset.
Hän hyppi ja pomppi ja piti käsiä alhaalla.
En selitellyt sitä. Se toimi.
Kerran media vaikutti minuun, ja ottelussa Doug Jonesia vastaan -
käskin Alia pitämään kädet ylhäällä -
ja hän alkoi saada turpaan. Sanoin: "Kädet alas!"
Se oli hänen tyylinsä. Kaikki muut pitivät käsiä ylhäällä.
Muut raskassarjalaiset eivät liikkuneet kuin hän.
Hän oli erityinen. Valmentaja on yhtä hyvä kuin hänen nyrkkeilijänsä.
Muhammadin ansiosta minä loistin.
Tämä on BBC.
On sanomattakin selvää, että urheilu-uutisten pääaiheena on -
kaikkien huulilla oleva -
ottelu Cassius Clayn ja Henry Cooperin välillä.
Englantilainen yleisö oli mahtava.
Tiesin, että ekalla kerralla hänestä ei pidettäisi, koska hän puhui liikaa.
Tiesin, ettei Alista pidetä.
Kun kävimme siellä ensimmäisen kerran, emme tavanneet ketään.
Vastustaja oli sankari Henry Cooper, ja Ali uhosi: "Voitan viidennessä."
Ihmiset eivät pitäneet siitä, mutta hän piti vain hauskaa.
Cassius Clay, ainainen hauskuttaja -
saapuu kehään valtava kruunu päässään.
Eturivissä olevat ihmiset -
heittelevät tavaroita yrittäen iskeä kruunun päästä.
Nyt se alkaa, vuoden ottelu.
Clay vastaan Ison-Britannian Cooper.
Clay sanoi voittavansa viidessä erässä. Sehän nähdään.
Cooperin vasen silmä on todella pahan näköinen.
Hän härnää Cooperia. Neljäs erä.
Henry Cooper oli kaikkien rakastama.
Ymmärrän miksi. Se oli mahtava ilta.
Osuihan hän Alia leukaan.
Ali lensi köysiin. Se oli dramaattista. Onneksi köydet olivat siinä.
Neljäs erä on ohi. Cooper osui kaksi sekuntia ennen erän loppua.
Kulmauksessa raivosin hänelle.
Valmennusryhmä häärää Alin ympärillä.
Valmentaja Angelo Dundee pitää kovan puhuttelun.
Cooperin vasen koukku osuu vihdoin -
ja Clay kaatuu kaksi sekuntia ennen neljännen erän päättymistä.
Viides erä!
Tuomari tulee väliin! Se on ohi.
Cooperin kulmaus heittää pyyhkeen kehään.
Hänen oli pakko päättää ottelu.
Frank Butler kysyi Clayltä, pitikö tämä vieläkin Henry Cooperia pummina.
Hän ei ole pummi. Täytyy myöntää, että aliarvioin kaverin.
Nenäni ei ole ennen vuotanut verta -
ja hänen vasen koukkunsa oli odotettua parempi.
Hän iski minut lattiaan neljännen erän lopussa.
Niin on käynyt kerran aiemmin, mutta silloin en ollut näin pökerryksissä.
Hänen pitäisi olla kakkoshaastaja minun jälkeeni.
Olen kuitenkin suurin -
mutta hänen pitäisi olla kakkoshaastaja. Hän on tähän asti paras vastustajani.
Olet hyvä profeetta. Sanoit voittavasi viidennessä, ja niinhän siinä kävi -
mutta etkö mielestäsi voittanut hieman onnekkaasti -
neljättä erää ajatellen?
En tiedä, mitä tarkoitat onnella.
Sanoin voittavani viidennessä, ja niin siinä kävi.
Saavuit kehään kruunu päässäsi... -Koska minä olen kuningas.
Englannilla on kuningatar, muttei kuningasta.
Seuraavalla kerralla ihmiset parveilivat hänen ympärillään.
Hän ei pelleillyt tai tehnyt mitään hullua -
mutta ihmiset rakastuivat häneen, koska hän oli ehtaa tavaraa.
Maryum, tietävätkö ihmiset, että olet tyttäreni?
Kaikki tietävät.
Kiusataanko sinua sen takia?
Jos teen jotain, he sanovat:
"Luulet olevasi jotain, koska olet Muhammad Alin tytär."
Sanovatko he niin? Ketkä? Pojat vai tytöt?
Enimmäkseen pojat. -Vai niin.
Tiesin hänen olevan kuuluisa heti kun aloin ymmärtää sanoja.
Kuulin, miten ihmiset ihailivat häntä.
Matkalla lähikauppaan -
50 ihmistä piiritti autoamme. Hän ei voinut mennä minnekään.
Isä rakasti ihmisiä ja viihdytti heitä.
Hän jäi juttelemaan heille: "Tyrmään hänet viidennessä."
Katselin häntä ja ihmisiä.
Tiesin, ettei se ole normaalia.
Tiesin jo hyvin nuorena, kuinka suuri hän oli.
Näin telkkarissa ihailemiani ihmisiä: Tom Jones -
Philip Wilson, Sly Stone, Sammy Davis Jr, ja sitten he tulivat luoksemme.
Tiesin, että hän oli kuuluisuus.
Isä oli vanhemmistani se kiltimpi.
Jos kiukuttelin, hän sanoi: "Belinda, tyttö tarvitsee selkäsaunan."
Sitten äiti läimäytti hellästi takamukselle -
ja Ali tuli luokseni: "Haluatko jäätelöä?"
Hän halusi aina olla kiltti osapuoli. Hän oli vitsiniekka.
Hän hassutteli aina. Hän oli hyvin rakastavainen isä.
Hän herätti meidät poskisuudelmilla.
"Leuka tänne, nenä tänne."
Ei uskoisi, että nyrkkeilijä olisi sellainen nallekarhu.
Minulla oli hauskaa hänen kanssaan. Olin isin tyttö.
Isin täytyy mennä harjoittelemaan.
Isi menee nyrkkeilemään. -Haluan tulla mukaan.
Haluatko? Et voi. Osaatko nyrkkeillä?
Nyrkkeiletkö? Et. Et voi tulla.
Minä tulen!
Isi menee harjoittelemaan, ja sinä jäät kotiin.
Haluan tulla mukaan. -Haluatko nyrkkeillä kanssani?
Tule sitten, kulta. -Mies nyrkkeilee!
Kuka? -Mies.
Mies? Isäsi.
Voisitko laittaa minulle päivällistä?
Paiskin töitä päivät pitkät -
kun sinä vain loikoilet tässä suuressa talossa.
Voisit edes laittaa minulle ruokaa.
Nainen, onko ruoka valmista? -On.
Hyvä. Mennään syömään.
Mustien ruokaan ja rahaan ei kosketa.
Tule, kulta.
Hän rakasti lapsiaan -
mutta hän oli onnekas -
koska Belindan vanhemmat huolehtivat hänen lapsistaan -
kun häneltä vaadittiin niin paljon huippunyrkkeilijänä.
Hän matkusti sinne tänne, jotta hänen tittelinsä, raskaan sarjan vyönsä...
Se, mikä oli arvokkaampaa kuin se vyö -
oli se, että anoppi kasvatti hänen lapsensa.
Ja hän teki hyvää työtä.
Hän tykkäsi nauhoittaa keskusteluja.
Hän sanoi: "Minä nauhoitan teitä -
ja kun olette vanhempia, tulette pitämään näistä nauhoista."
Kun isä ja äiti erosivat -
hän soitti minulle. "Mitä kuuluu? Mitä teet? Mitä haluat tehdä isona?"
Hän sanoi ajan rientävän, että olen pian aikuinen.
Hän osasi ennakoida asioita. Hän tiesi, miten tärkeitä ne nauhat olisivat.
Maryum? -Niin?
Olet nyt 11. Haluatko mennä collegeen?
Haluan. -Mitä haluat tehdä siellä?
Kaikella Allahin luomalla on tarkoitus. Puilla on tarkoitus.
Mikä on lehmän tarkoitus? -Se antaa meille maitoa.
Mikä on auringon tarkoitus?
Auringon? -Niin.
Se antaa meille valoa ja lämpöä. -Ja saa kasvit kasvamaan.
Kaikki Jumalan luoma, lehmät, hevoset, kuu, tähdet, muurahaiset...
Kaikella on tarkoitus. Mikä on sinun tarkoituksesi?
Jos auringolla on tarkoitus, sinullakin on.
Et ole vielä löytänyt tarkoitustasi.
Jos kaikilla on tarkoitus, mikä sinun tarkoituksesi on?
Saan ihmiset voimaan paremmin. Parannan ihmisiä.
Se on hyvä, Maryum.
Tässä 15-eräisessä ottelussa ratkaistaan raskaan sarjan maailmanmestaruus.
Haastaja tulee Louisvillestä, Kentuckysta. Hän on Cassius Clay.
Hänen vastustajansa tulee Denveristä Coloradosta.
Hän on raskaan sarjan maailmanmestari, Charles Sonny Liston.
Siinä vaiheessa Alilla oli 19 ammattilaisottelua takanaan.
Hän ei enää ollut mikään keltanokka.
Hän oli saanut erittäin hyvää valmennusta.
Dundee järjesti Alille sopivia vastustajia.
Oikean miehen löytäminen oikealla hetkellä, on erittäin tärkeä kyky.
Sonny Liston oli gangsteri.
Hänellä oli nopeat kädet ja kova isku. Häntä ei kannattanut aliarvioida.
Kukaan ei uskonut Alin mahdollisuuksiin.
Liston tappaa hänet ensimmäisessä erässä.
Liston voittaa kolmannessa.
Liston. -Liston ensimmäisessä.
Liston toisessa erässä. -Liston neljännessä.
Liston!
Liston voittaa. -Ketä vastaan se tyyppi on nyrkkeillyt?
Kuka? Clay? -Niin.
Ali päätti yrittää psyykata Listonia.
Alille juolahti mieleen -
että Liston saattoi pitää häntä hulluna.
Et pärjää minulle! -Sehän nähdään.
Liston ei tiedä, mitä ajatella.
Moukarin kanssa riehuva mies olisi hänelle helpompi vastus kuin hullu.
Tule takaisin!
Ennustan, että joku yleisössä kuolee järkytykseen.
Nyt ratkaistaan raskaan sarjan maailmanmestaruus.
Hän yrittää saada Sonnyn hyökkäämään.
Liston uskoi voittavansa ja hänen väkensä uskoi samoin -
mutta Ali oli eri mieltä.
Toista erää on vajaa minuutti jäljellä.
Jälleen yksi raskas oikea. Ja toinen!
Sonny horjuu!
Ottelu ei edennyt Listonin toivomalla tavalla.
Kuudennen erän jälkeen Liston istahti jakkaralle ja sanoi:
"En pysty jatkamaan."
Ottelu saattaa olla ohi, hyvät naiset ja herrat.
Mene sinne Joe, mene kehään!
Te toimittajat lisäsitte Listonin kärsimystä.
Älkää kirjoittako minusta sillä tavoin.
Se suututtaa minut. Älkää pitäkö minua altavastaajana -
ja ymmärtäkää, ettei minua pysäytä kukaan!
Kukaan ei ole tarpeeksi nopea.
Kuka on suurin? -Kuka on seuraava vastustajasi?
Liiku kuin perhonen, pistä kuin ampiainen.
Sano: "liiku kuin perhonen, pistä kuin ampiainen."
Pistä kuin kärpänen, lennä kuin ampiainen.
Sano se.
Lennä kuin ampiainen, pistä kuin ampiainen.
Mikä on isäsi nimi? -Muhammad Ali!
24 tuntia maailmanmestaruusottelun jälkeen
Miksi käytät nimeä Muhammad Ali?
Sen nimen sain opettajaltani -
Elijah Muhammadilta. Se on alkuperäinen nimeni.
Cassius Clay oli orjanimeni.
En ole enää orja. -Mitä se tarkoittaa?
Muhammad tarkoittaa "ylistettyä" ja Ali "kaikkein korkeinta".
Otteletko sillä nimellä? -Haluan tulla kutsutuksi sillä nimellä.
Haluan koko maailman tuntevan minut sillä nimellä.
Mikä islamissa veti sinua puoleensa?
Elijah Muhammad opettaa islamia täällä Yhdysvalloissa.
Ei valtarakenteita. Kukaan ei haasta häntä.
Meidän historiamme, oikean uskontomme historia -
kansallisuutemme, nimemme...
Meiltä vietiin nimet.
Te olette ylpeitä nimistänne.
Kiinalaisilla on nimiä kuten Chan, Chong, Lu Chin.
Venäläisillä on nimiä kuten Kosygin tai Khrushchev.
Teillä on nimiä kuten O'Connell, Grady ja Kennedy.
Afrikkalaisilla on nimiä kuten Kalumumba, Nkrumah.
Juutalaisilla on nimiä kuten Weinstein ja Goldberg.
Italialaisilla on nimiä kuten Dundee, Benvenuti ja Marciano.
Meillä on nimiä kuten Grady, Clay, Hawkins, Smith -
Jones ja Johnson, mutta olemme mustia.
Ne ovat orjanimiä. -Kyllä.
Se on osa historiaa.
Muhammad Ali on kaunis musta nimi. Esi-isiemme nimi.
Kun kuulin tämän, jätin kristinuskon. Meille ei ole kerrottu totuutta.
Sinä synnyit 196..?
8. -1968.
Isi voitti mestaruuden 1964.
Neljä vuotta.
Sinä synnyit neljä vuotta sen jälkeen.
Silloin elin maanpaossa. He veivät tittelini, koska en mennyt Vietnamiin.
Muistatko sen? -Muistan.
Olit liian pieni muistaaksesi.
Mutta tiedän siitä. -Tiedät siitä.
Puolestapuhujan tarina Jim Brown
Olimme molemmat nuoria.
Hän oli hieman minua nuorempi, mutta herätti paljon huomiota olympialaisissa.
Hänellä oli mahtava luonne.
Ja hän nosti etnisyytensä pöydälle.
Minäkin halusin tehdä samoin.
Musta mies on aivopesty -
ja hänen on aika oppia jotain itsestään.
Telkkarissa mainostetaan White Owl -sikareita -
White Swan -saippuaa, SkinWhite -saippuaa, White Rain -hoitoainetta -
White Tornado -lattiavahaa, White floss -hammastahnaa.
Pienenä poikana hänelle kerrottiin, että Maryllä oli pieni karitsa -
jonka villa oli lumivalkoista. Hänelle kerrottiin Lumikista.
Ja onhan meillä Valkoinen talokin.
Mainoksessa on yksi musta ja yksi valkoinen auto.
Molempiin laitetaan gallona bensaa.
Sitten katsotaan, mikä auto kulkee pidemmälle.
Joka kerta musta pysähtyy ensin, ja valkoinen jatkaa matkaa.
Mustia aivopestään.
Seurasin hänen uraansa ja sain tutustua häneen.
Sain mahdollisuuden työskennellä hänen kanssaan.
Hän on ollut osa elämääni niin kauan kuin muistan.
Clayn ensimmäinen ja luultavasti viimeinen kosketus armeijaelämään -
oli kutsunnoissa Old Post Buildingissa Houstonissa.
Kaikki on ohi hieman ennen lounasta.
Clay ei kerro, mitä tapahtui tilaisuudessa -
jossa yksi askel eteenpäin merkitsi värväytymistä.
Miksi me mustat matkustaisimme 15 000 kilometriä -
pois kotoa pudottamaan pommeja -
viattomien ruskeaihoisten niskaan? He eivät ole vahingoittaneet meitä.
Voin sanoa suoraan -
etten matkusta 15 000 kilometriä tappaakseni viattomia ihmisiä.
Ali kieltäytyi osallistumasta Vietnamin sotaan.
Hänestä se oli epäoikeudenmukainen sota.
Hän sanoi, että jos vietnamilaiset hyökkäisivät Yhdysvaltoihin -
hän puolustaisi maataan eturintamassa.
Soitin Black Economic Unionin johtajalle John Wootenille -
koska halusin hänen järjestävän tapaa- misen mustien huippu-urheilijoiden -
ja Alin välillä, jotta tämä saisi kertoa oman näkemyksensä asiasta -
koska Alin elämästä ja uskonnosta velloi niin paljon huhuja.
Ajattelimme, että jos hän kertoisi totuuden, ja jos me uskoisimme häneen -
me voisimme tukea häntä.
Hän tarvitsi paljon tukea -
koska hän haastoi Yhdysvaltojen hallituksen.
9 mustaa huippu-urheilijaa keskustelee Cassius Clayn sodasta kieltäytymisestä.
Heidän joukossaan on Bill Russell, Lew Alcindor ja Jimmy Brown.
Kaikki saivat mahdollisuuden puhua hänelle -
ja kertoa mielipiteensä.
Se oli mahtava tapaaminen, koska Ali pysyi koko ajan kannassaan.
Hän ei missään nimessä lähtisi sotimaan.
Brownin mukaan Alin uskonnollinen vakaumus on vilpitön.
Hänen päätöksensä perustuu vain ja ainoastaan uskontoonsa.
Kieltäytyminen vei Clayltä tittelin -
ja hän saattaa joutua jopa viideksi vuodeksi vankilaan.
Hän vaati vapautusta vetoamalla uskontoonsa.
Kaikki tapaamiseen osallistuneet ihailivat häntä suuresti -
koska Muhammad Alista oli tullut muslimi.
Hän kuului Black Muslimsiin -
joka oli hyvin kiistanalainen järjestö.
Kaikki, jotka liittyivät siihen -
saisivat tuta järjestelmän raivon.
Sen ajan Black Muslimsit -
Malcolm X, Elijah Muhammad...
Se oli hyvin kiistanalainen järjestö.
Malcolm X oli karismaattinen mies. Monet pelkäsivät häntä.
Valtarakenne on onnistunut luomaan -
mustista kuvan itseluottamusta ja taistelunhalua vailla olevina ihmisinä.
Se onnistui siinä antamalla mustille esikuvia -
jotka eivät olleet taistelunhaluisia tai itsevarmoja.
Sitten saapuu Cassius, joka on mustista luodun kuvan vastakohta.
Hän sanoi olevansa suurin -
suututti vastustajansa, hän voitti, hänestä tuli mestari.
Jos mustat samastuisivat Cassiukseen ja hänen luomaansa kuvaan -
mustat aiheuttaisivat ongelmia -
koska silloin mustat kävelisivät kadulla sanoen "minä olen suurin".
EI NEEKEREITÄ KOULUIHIMME ROTUJA EI SAA SEKOITTAA
VÄRILLISTEN SISÄÄNKÄYNTI
VALKOISTEN ODOTUSHUONE
VAIN VALKOISIA VUOKRALAISIA VALKOISEEN YHTEISÖÖMME
ULOS
MINÄ OLEN IHMINEN
Voisin nimetä 20 aktivistia -
jotka olivat mukana muuttamassa tätä maata.
Asuimme syrjivässä, rasistisessa maassa.
He olivat suurenmoisia ihmisiä, jotka antoivat kaikkensa.
Mustat pantterit ryhtyi taisteluun. Jotkut nousivat ylös -
ja toiset hakeutuivat suojaan.
Monet henkilöt -
eivät vaarantaneet pelkästään uraansa, vaan myös henkensä.
Se oli sosiaalinen vallankumous.
Emme halua rotuja sekoittamalla menettää identiteettiämme -
ja kaunista afrikkalaista historiaamme. Me emme vihaa valkoisia!
Me haluamme pysyä mustina. Rakastamme väriämme.
Olin tutustunut häneen henkilökohtaisella tasolla -
ja hänessä on piirteitä, jotka ovat kerrassaan kauniita.
Hän rakastaa ihmisiä. Minusta se on mahtava ominaisuus.
Hän tuli hyvin toimeen ihmisten kanssa ja osasi miellyttää heitä.
Hän tapasi sanoa: "Jim, lähdetään kävelylle ja puhutaan ihmisille."
"Sopiihan se. Puhutaan ihmisille. Mennään parturiliikkeisiin."
Hän ei vihannut valkoisia.
Hän ei vain pitänyt siitä, mitä he edustivat.
Hän piti hauskaa englantilaisten kanssa.
Hän juhli sviitissäni englantilaisten, varsinkin nuorten naisten kanssa.
Hänen sydämensä, ja hänen myötätuntonsa ihmisiä kohtaan -
ei rajoittunut mustiin, ja se on tärkeä tietää.
Hän oli hyvin rohkea.
Hän otti suuren riskin. Hänet eristettiin, häneltä vietiin kruunu.
Hän ei voinut tehdä työtään. Se oli rankkaa.
Hän pysyi kuitenkin aktiivisena -
vaikka hän kärsi.
Clayn tulevaisuus on epävarma.
Hänen elämänsä on oikeustalosta toiseen matkustelua.
Hän menetti lisenssinsä. Näyttää siltä, ettei hän nyrkkeile pitkään aikaan.
Patriootit pilkkaavat häntä. The Peace Party ylistää häntä.
Hänen muslimiystävänsä tukevat häntä.
Hänen älynsä tuskin riittää arvioimaan näitä paineita -
mutta hän käyttäytyy arvokkaasti ja rauhallisesti -
minkä vuoksi hän ei vaikuta pelkurilta tai epärehelliseltä.
Tuttuni New Yorkista järjesti hänet collegeihin luennoimaan.
Hän meni kampuksille luennoimaan, ja kaikki pitivät hänestä.
Hän luennoi Harvardissa, Yalessa, Princetonissa, Columbiassa, Pennissä.
Kaikissa suurissa kouluissa. Hän oli heidän sankarinsa.
On kunnia tulla tänne.
High schoolissa en olisi uskonut, että jonain päivänä luennoisin täällä -
koska keskiarvoni oli D miinus.
Miinuksen sain, koska voitin olympialaisissa.
Ymmärrän, että teidän kaltaisistanne -
tulee jonain päivänä presidenttejä, pormestareita -
lääkäreitä, tiedemiehiä, kaikkea.
Sanoin: "Jos puhun heille, minun on puhuttava syvällisisiä."
Joten en tuonut muistiinpanoja.
Olet ilomielin heittänyt hukkaan suurenmoisen urasi ihanteittesi vuoksi.
En ole heittänyt sitä hukkaan. Olen kieltäytynyt siitä.
Tittelit eivät merkitse mitään, jos ei voi olla vapaa.
Vietnamissa pojat heittävät elämänsä hukkaan.
Minä en siihen suostu.
He kuolevat vapauttaakseen jonkun, jota he eivät tunne.
Mitä hittoa titteli ja raha merkitsevät minun kansani vapaudelle?
New York City Huhtikuu 1968
Olen mainosmiehiä, ja Esquiren päätoimittaja Harold Hayes -
sanoi lukeneensa, että olen etevä ulkoasusuunnittelija.
Kuvan luojan tarina George Lois ja Carl Fischer
Olin nähnyt kuvia Muhammadin otteluista.
Sanoin: "Jopas jotakin, tämä kaveri on jotain erityistä."
Missä hän on?
Olen kehän kingi! Olen historian suurin!
Nuori, suurisuinen poika, joka puhui järkeä.
Se oli mahtavaa siihen aikaan. Mustiahan hirtettiin etelässä.
Ali kieltäytyi osallistumasta Vietnamin sotaan ja sen takia -
hän menetti uransa parhaat vuodet.
Nyrkkeilijätkin tulevat vanhoiksi.
Lois, joka oli ulkoasusuunnittelija -
Esquirelle sanoi: "Mitä jos esitämme hänet marttyyrina?"
Sanoin Harold Hayesille: "Minusta Muhammad Ali on hieno mies."
Hänkin oli sitä mieltä ja kysyi: "Mitä haluat tehdä?"
"Hän saa esittää Pyhää Sebastianusta."
Hän oli maansa, uskontonsa ja filosofiansa marttyyri.
Soitin Muhammadille, ja hän tuli New Yorkiin -
ja näytin hänelle postikortin Pyhästä Sebastianuksesta.
Vartalo oli levollinen, mutta mieli oli piinattu.
Sanoin: "Muhammad, poseeraa näin."
Hän katsoo minua ja sanoo: "Hei, George, tämä heppu on kristitty."
"Pyhä Mooses, olet oikeassa." Hän sanoi: "Tämä on Saint Sebastian."
Ymmärsin hänen tarkoittavan, ettei muslimi voi esittää kristittyä.
Hittolainen. Tarvitsimme kansikuvan.
Mitä voisimme tehdä?
"Voimmeko soittaa Elijah Muhammadille?" "Kyllä kai."
Hän ojentaa minulle luurin -
ja keskustelen vartin uskonnosta, symbolismista -
ja kuvien ottamisesta Elijah Muhammadin kanssa.
Se oli hauska keskustelu. Olisinpa nauhoittanut sen.
Lopulta Elijah sanoi: "Nuori mies."
Olin nuori silloin. "Minusta se olisi loistava kuva."
Se kesti kauan, koska nuolet putoilivat -
eikä Ali tykännyt pysyä paikallaan, mutta hän oli yhteistyöhaluinen.
Kerroimme vitsejä, viihdytimme häntä.
Hän poseerasi kädet selän takana, mieli piinattuna.
Kaunis kuva.
Aloimme ottaa kuvia, ja hän sanoi: "Hei, George."
"Mitä, Muhammad?" "Hei, George."
"Mitä nyt, Muhammad? Poseeraa. Hoida homma."
"Hei, George." Jos hän sanoo sen kolmesti, hänellä on asiaa. "No mitä?"
Hän osoitti hitaasti jokaista nuolta sanoen:
"Lyndon Johnson, kenraali Westmoreland, Robert McNamara -
Dean Rusk, Carl Clifford, Hubert Humphrey."
Hän nimesi kuusi piinaajaa -
jotka olivat ampuneet häntä nuolilla.
Se oli todella nokkelaa.
Se oli melkein koskettavaa.
Miljoonat ihmiset häkeltyivät nähdessään sen kansikuvan.
Sadat ihmiset ovat kertoneet minulle, mitä se kansikuva merkitsi heille.
Jos kieltäytyi sodasta, oli pelkuri ja petturi.
Tai nörtti, pelokas ja niin edelleen -
mutta sitten tuli tämä erittäin miehekäs henkilö -
ja hänestä tuli mahtava symboli varsinkin nuorille.
Olen ylpeä siitä, että autoin Muhammadia ja taistelua sotaa vastaan.
1971. Neljä vuotta lisenssin viemisen jälkeen -
Korkein oikeus kumoaa Alin tuomion
TERVETULOA MUHAMMAD ALIN HARJOITUSLEIRILLE
Lopulta hän sai lisenssinsä takaisin.
Hän sanoi: "Ehkä pitäisi hankkia oma harjoitusleiri."
Ja niin me teimme. Hänen ei tarvinnut vuokrata salia.
Hän suunnitteli itselleen oman salin. Hän kutsui sitä Nyrkkeilijän taivaaksi.
Ostimme nämä ponit lapsia varten.
Kun lapset tulevat tänne kesäisin -
annamme heidän ratsastaa poneilla.
Heckle ja Jekyll. -Heckle ja Jekyll?
Niin. Heckle ja Jekyll, Mutt ja Jeff.
Heckle ja Jekyll, Mutt ja Jeff.
Vaimoni antaa kaikille hevosille nimet.
Me rakensimme nämä mökit.
Lapsena halusin harjoitella oikealla harjoitusleirillä.
Tukeilla ja kivillä metsässä.
Maksoimme hotellilaskuja, joten rakensin meille mökit.
Maksoimme ravintolalaskuja, joten rakensin keittiön.
Hänen vanhempansa ja Coretta-tätinsä tulivat laittamaan ruokaa.
Se oli hänen valtakuntansa. Hän rakasti sitä paikkaa.
Hänen veljensä Rahaman oli siellä. Se oli jotain, jonka Ali oli luonut.
Tässä on veljeni, Rahaman Ali. -Hei.
Hän heräsi juuri. Hän tykkää nukkua ja syödä.
Hän tuli hakemaan kampaa.
Hän paiskii kovasti töitä, joten hän tarvitsee unta ja sapuskaa.
Kampa on tuolla.
Se oli aina avoinna yleisölle. Siellä kävi paljon ihmisiä.
Se oli kuin nyrkkeilypyhättö.
Monet mestarit harjoittelivat siellä, ja siellä kävi paljon julkkiksia.
Viihdyttäjän tarina Tom Jones
Harjoitusleirillä astuin kehään hänen kanssaan.
Ihan huvin vuoksi vain.
Sanoin: "Otat sitten rauhallisesti. Miten me teemme tämän?"
Hän sanoi: "Älä siitä huoli. Mene kehään nyt vain."
Sitten hän alkoi...
Hän yritti ärsyttää minua.
Hän sanoi: "Kutsuitko minua Triggeriksi?
"En ole kutsunut sinua miksikään." "Kutsuitpas."
Aloimme nyrkkeillä. Hän sanoi: "Iske minua."
Iskin vasemman jabin ja oikean suoran.
En kovaa, koska en halunnut hänen lyövän minua.
Molemmat iskut osuivat -
ja hän iski takaisin vasemmalla, ihan vaistonvaraisesti -
ja se osui suoraan suuhun.
Pelkäsin hampaideni puolesta -
koska minulla ei ollut hammassuojaa.
Sehän oli vain leikkisä ottelu ystävien kesken.
Mutta jo se, että seisoi kehässä hänen kanssaan...
Hän paljasti, mihin aikoo lyödä, sehän oli vain leikkiä, luojan kiitos.
Jo pelkästään iskujen blokkaaminen...
Vaikka tiesin, mitä sieltä tulee... Ajattelin: "Hyvä luoja.
Otteleminen tätä miestä vastaan on varmasti kauhistuttava kokemus."
Sitten Ali sanoi:
"Iske kunnolla."
Sanoin: "No okei." Tein näin ja hän kaatui kanveesille.
Hän makaa lattialla -
ja minä seison vieressä näin.
Sehän oli vain PR:ää.
Sitten Gene Kilroy kertoi minulle -
että kun kuvat levisivät ympäri maailmaa -
osa Alin faneista huolestui ja ajatteli, että Alin kannattaisi lopettaa.
Jos Tom Jones onnistuu tyrmäämään hänet, hänen kannattaa lopettaa.
Kerran ollessamme Deer Lakessa -
sinne saapui pieni, hintelä poika -
joka halusi tavata Muhammad Alin.
Sanoin: "Toki." Vein pojan ja tämän isän Alin luo. Ali katsoi poikaa ja sanoi:
"Miksi sinulla on villapipo päässä? Ulkonahan on niin kuuma."
Poika sanoi: "Sairastan leukemiaa, menetin hiukseni kemoterapiassa."
Ali sanoi: "Minä päihitän George Foremanin, ja sinä päihität leukemian."
Poika katsoi häntä ja sanoi: "Toivottavasti olet oikeassa."
Hain kameran ja otin kuvan pojasta ja Alista.
Otin pojan osoitteen talteen. Ali kirjoitti kuvaan:
"Minä päihitän George Foremanin, sinä päihität syövän. Jumalan siunausta."
Kaksi viikkoa myöhemmin pojan isä soitti ja sanoi:
"Jimmy on hyvin sairas. Hän makaa sairaalassa."
"Hän ei selviä, mutta Alin tapaaminen oli hänen elämänsä jännittävin hetki."
Sanoin: "Olen pahoillani. Voimmeko auttaa?
Seuraavana aamuna harjoittelimme.
Puoli viideltä aamulla kerroin hänelle pojasta.
Hän sanoi: "Tehdään näin."
"Kun olen harjoitellut ja käynyt suihkussa lähdemme sairaalaan."
Menimme Pennsylvanian sairaalaan. Ajomatka kesti kaksi tuntia.
Ja tämä pieni, valkoinen, hiukseton, sinisilmäinen poika -
sanoi: "Muhammad, tiesin sinun tulevan."
Muhammad syleili pientä poikaa.
Muhammad sanoi: "Minä sanoin sinulle, että sinä päihität syövän -
ja minä päihitän George Foremanin, ja sillä selvä."
Poika vastasi: "Ei. Minä tapaan Jumalan ja kerron hänelle tuntevani sinut."
Paluumatkalla ei sanottu sanaakaan.
Poika kuoli viikkoa myöhemmin.
Isä soitti ja Ali sanoi, ettei hän halua mennä hautajaisiin.
Se oli liian surullista, joten minä menin hautajaisiin -
ja poika makasi arkussa kuva hänen vieressään.
"Minä päihitän George Foremanin, sinä päihität syövän."
Poika menisi taivaaseen ja sanoisi olevansa Muhammad Alin ystävä -
saadakseen paremman paikan.
Siinä vasta kohteliaisuus.
Muhammad? -Mitä?
Et taida osata aakkosia. -Osaanpas!
Etkä osaa. -Osaanpas!
Todista se. -A, B, C, D, E, F, G -
Oh, wa, go, go, L, M, N, O, P -
Q, R, S, T, U, V -
W, X, Y, Z
Tässä kaikki aakkoset -
joita aina tarvitset
Minä rakastan sinua, Muhammad.
Rakastan sinua niin paljon. Ajattelen sinua joka päivä. Kaipaan sinua.
Minulle hän ei ole kuuluisa.
Hän on isä. Kuuluisuus ei hämmentänyt minua -
koska minulle hän oli ennen kaikkea isä.
Kasvoin Rashedan, Jamillahin ja Maryumin kanssa.
Me olimme hyvin tiivis perhe ja tiesimme muista sisaruksistamme.
Kesälomalla tai talvilomalla -
menimme Kaliforniaan. Hän asui Fremont Placessa -
ja me tapasimme muut sisaruksemme.
Se oli hauskaa, uimme ja pyöräilimme.
Hän teki meille taikatemppuja ja sellaista.
Minulla oli ongelma koulussa, koska monet halusivat nähdä -
osaanko nyrkkeillä kuin isäni, enkä minä halunnut tapella.
Minua kiusattiin paljon.
En ole koskaan halunnut parrasvaloihin.
Halusin vain olla normaali lapsi.
Hän sanoi minulle: "En halua, että sinusta tulee minun kaltaiseni."
"Haluan sinun olevan minua parempi." Miten voi olla parempi kuin suurin?
Deer Lake 1974 Ali harjoittelee Foreman-ottelua varten
Ihmiset pelkäävät George Foremania.
Hän kuulemma iskee kovaa. Maailmaa on huijattu.
Kuunnelkaa minua. Puhun aina totta. Se mies ei iske kovaa.
Tästä tulee suurin sensaatio sitten Sonny Listonin.
Lopetan urani samalla tavalla kuin sen aloitin:
Päihittämällä ison, pahan mörön, jota kukaan muu ei pysty tuhoamaan.
Kova isku. Minä olen altavastaaja.
Olen pulassa, aivan kuten Listonia vastaan -
mutta minä tulin takaisin, järisytin maailmaa ja päihitin Listonin.
Siitä on kulunut kymmenen vuotta.
Nyt kohtaan toisen ison, pahan mörön.
Hän on öykkäri. Hän on hidas, vailla taitoja.
Minä annoin hänelle nimen.
Nimesin Floyd Pattersonin Kaniksi, nimesin Sonny Listonin Karhuksi.
George Foremanin nimi olkoon Muumio.
Miksi? -Miksi muumio?
Koska kun hän taistelee...
Hän laahaa vastustajan perässä näin.
Miten muumio voisi napata minut?
Pysyn aina askeleen muumiota edellä. Näetkö?
Pysytään liikkeessä. "Ei, muumio, olen täällä."
Muumio ei liiku noin nopeasti.
Päivänä, jona lähdimme Deer Lakesta... Olimme lähdössä Zaireen.
Ennen lähtöä Ali soitti Cus D'Amatolle.
Hän kysyi: "Miten voitan hänet?"
Cus vastasi: "Hän on elukka.
Ensimmäisen iskusi on oltava murskaava."
Liityin keskusteluun: "Cus, katso, mitä Foreman teki Kenny Nortonille."
"Katso, mitä hän teki Frazierille." Cus alkoi huutaa.
Olisin kuullut hänet ilman puhelintakin.
Hän sanoi: "He eivät ole Ali!"
Lensimme Air Zairella. Henkilökunta oli lentäjiä myöten musta.
Matkalla Ali halusi tavata lentäjät.
"Kuinka vanha olet? 23? 27?"
Ali sanoi: "Jos mustat saavat tilaisuuden -
he voivat tehdä jotain elämällään."
Sillä hetkellä lensimme ilmakuoppaan, ja Ali pelästyi.
Hän sanoi: "Toivottavasti nuoret lentäjät ovat yhtä hyviä kuin vanhat."
Hän puhui George Foremanista: "Cus on oikeassa. Hän on elukka."
"Tiedän, mitä tehdä."
Kun poistuimme koneesta, Ali kysyi: "Kenestä he eivät pidä?"
"He eivät taida pitää valkoisista."
"En voi sanoa Foremanin olevan valkoinen. Onko muita?"
Sanoin "belgialaisista", ja Ali huusi: "George Foreman on belgialainen!"
Kaikki alkoivat huutaa "Ali, boma ye. Ali, boma ye!"
Kysyin tulkilta, mitä se tarkoitti.
Hän vastasi: "Ali, tapa hänet."
Muhammad Ali!
Kun George Foreman saapui seurueensa kanssa -
hänellä oli mukanaan uskollinen kumppaninsa -
saksanpaimenkoira Diego.
Belgialaiset usuttivat saksanpaimenkoiria mustien kimppuun.
Tiesin, ketä he kannattaisivat.
Zairessa otteleminen oli mahtavaa, koska kukaan ei häirinnyt meitä.
Meillä oli aikaa toisillemme. Meillä oli oma kokki -
ja omat elokuvat. Meillä oli mukavat oltavat.
Ali oli innoissaan siitä, että hänen vanhempansa ja veljensä tulivat.
Hän halusi tehdä heidät ylpeiksi, näyttää, mitä menestys oli.
Palataan Foremaniin. Miksei hän ole täällä?
Viis siitä. -Mitä tarkoitat?
Hän piileskelee. Se suututtaa minua.
Sonny Liston pilasi nyrkkeilyn, Floyd Patterson ottelee kerran vuodessa -
ja nyt tämä mies kieltäytyy puhumasta lehdistötilaisuudessa.
Hän lähettää kaljupää Dick Sadlerin edustamaan häntä.
Sitten hän ei ilmestynyt paikalle...
Älä pilkkaa päätäni.
Liikun kuin perhonen ja pistän kuin ampiainen.
George ei voi lyödä sitä, mitä hänen ei näe.
Nyt sinä näet minut, nyt et. Luulet näkeväsi, mutta väärässä olet.
Kiitos, Ali ja Angelo Dundee. -Oliko tämä jo tässä? Selvä.
Kiitos Ben Degabula ja Dick Sadler.
Älä lyö, mestari!
Kuulimme ottelun ehkä peruuntuvan. Foremanin silmäkulma oli auennut.
Sanoin: "Ali, jos hän lähtee täältä, hän ei enää koskaan ottele sinua vastaan -
koska et osoita kunnioitusta."
Pyysin viranomaisia takavarikoimaan heidän passinsa.
Jos Foreman olisi lähtenyt, Ali ei olisi saanut toista tilaisuutta.
Foreman pelleili salilla ja sai haavan. Hän tekee kaikkensa livistääkseen.
Sitten hän oli auto-onnettomuudessa.
Haluan vain nähdä hänet sinä päivänä kehässä -
koska sieltä hän ei pääse livistämään.
Planeetat ovat häntä vastaan. Hän on jo hävinnyt viisi ensimmäistä erää.
Olen yhä kaikkien aikojen nopein -
nätein, tyylikkäin, järjestelmällisin ja suurin nyrkkeilijä.
Afrikkalaiset rakastivat Alia. He pitivät häntä pelastajana.
Muhammad olisi voinut sanoa heille "haluan olla presidenttinne" -
ja kaikki olisivat seuranneet häntä.
Alilla oli uskomattoman paljon valtaa.
On olemassa teoria, jonka mukaan vahvat peittoavat heikot -
mutta aivot peittoavat vahvat joka kerta.
Hän sanoi: "Hän on vahva, mutta kunto ei kestä.
Hän ei tiedä, millaista se on. Viides erä, kuudes erä -
seitsemäs erä, kahdeksas erä... Minä päihitän hänet."
Ja se kuuluisa pyörähdys... Kysyin häneltä:
"Mikset iskenyt häntä, kun hän kaatui?" Ali sanoi: "Hän oli saanut tarpeekseen."
Jos hän olisi panostanut yhtä paljon maalaustaiteeseen kuin nyrkkeilyyn -
hänestä olisi ehkä tullut suuri taiteilija.
Jos hän olisi panostanut opiskeluun -
hänestä olisi voinut tulla hyvä juristi, koska hän on vakuuttava.
Kuvitelkaa hänen valmistuvan asianajajaksi Harvardista -
ja puhuvan valamiehistön edessä. Hän voittaisi jokaisen jutun.
Voi luoja, hän voitti tittelin takaisin 32-vuotiaana!
Haastajan tarina George Foreman
Ottelu Alia vastaan vaikutti minuun suuresti.
Se muutti elämäni, koska olin ollut voittamaton -
ja luulin sen olevan urani helpoin ottelu.
Astuin kehään, hämäsin häntä, tein kaiken oikein -
Pieksin häntä kuusi ensimmäistä erää. Se vaikutti helpolta voitolta.
6. erässä hän kuiskasi korvaani -
lyötyäni häntä kylkeen: "Etkö parempaan pysty, George?"
Olin iskenyt häntä lähestulkoon kaikin voimin.
Sitten se muuttui painajaiseksi.
Kaikki odottivat minun voittavan.
Vedonlyöntitoimistot uskoivat minun voittavan tyrmäyksellä.
Hävittyäni olin sokissa.
Katsokaa noita kasvoja.
Hän ei voi uskoa, mitä on juuri tapahtunut.
En tiennyt, mitä häviäminen oli.
Hän tiesi siitä, hän oli valmistautunut siihen.
Hän säästi siihen voimia.
Minä en ollut mitenkään varautunut siihen. Olin murheen murtama.
George Foreman, mies joka oli voittamaton.
Kun lopetin urani 70-luvulla -
minusta tuli saarnaaja, ja olen sitä edelleen. Minä ymmärsin, että...
Toimittaja kysyi: "Mitä Afrikassa tapahtui, George?"
Minä myönsin hävinneen ottelun. Sen jälkeen pystyin elämään sen kanssa -
koska ymmärsin hävinneeni -
suurmiehelle, joka ei koskaan luovuttaisi.
Viisi vuotta myöhemmin
George Foreman, mitä kuuluu?
Olet yhä nuori. Harjoittele leirilläni.
Minä valmennan sinua, pudotetaan painoasi. Et ottele rahasta.
Jumala tietää sen. Sinun ei tarvitse vastata Hänelle.
Ihminen tuomitsee ihmisen tekoja. Jumala tuomitsee ihmisen sydämen.
Astu kehään Jumalan vuoksi, ja koko maailma on sekaisin.
"George Foreman tuli takaisin!" Sitten voit lähteä saarnaamaan.
Tuhannet tulevat luoksesi.
Älä lopeta häviäjänä, vaan voittajana. Tämä on minun villi ajatukseni.
Ihmiset kysyvät minulta: "Oliko Ali kaikkien aikojen suurin nyrkkeilijä?"
Se melkein loukkaa, koska nyrkkeily oli vain hänen ammattinsa.
Nyrkkeily ei määrittele Muhammad Alia.
Hän on yksi historian suurimmista miehistä.
Kysyn jotain Lailalta. Olkaa hiljaa. Tämä on mikrofoni.
Kun sinusta tulee iso tyttö, saat kuulla tämän nauhoitteen.
Sano perässäni: "Rakastan isiä."
Rakastan isiä. -Rakastan kakkapää-isiä.
Kysyn sinulta jotain, Hana.
Mikä äitisi nimi on? -Veronica.
Mikä äidin nimi on, Laila?
Vonica. -Että mitä?
Vonica. -Vonica?
Vaimon tarina Veronica Porche
Tapasin Muhammadin 18-vuotiaana.
Olin kesälomalla collegesta. En pitänyt hänestä.
Tiesin hänestä vain sen, että hänellä oli suuri suu.
High schoolissa kemian tunnilla pojat puhuivat Frazierin ottelusta.
Kuulin heidän puhuvan Alin persoonasta, ja ajattelin:
"En pidä tästä Alista. Hän kuulostaa rehentelijältä ja suurisuulta."
Sitten tapasimme uudelleen Afrikassa, Zairessa.
Minä autoin George Foremanin ja Alin ottelun mainostamisessa.
Yksi Alin seurueen jäsen kysyi, haluanko tavata hänet salilla -
joten lähdin muutaman muun kanssa, eikä hän kiinnittänyt minuun huomiota.
Mutta lähdimme takaisin bussilla, mikä oli hauskaa.
Muhammad päätti tulla mukaan, ja istuimme hänen kanssaan takaosassa.
Hän istui minun vieressäni ja puhui minulle koko matkan.
Ensiajatukseni oli: "Hänhän on mukava ja hiljainen."
Myöhemmin hän kertoi sen johtuvan siitä, että hän oli hermostunut.
Hän ei tiennyt, mitä sanoa. Minusta hän oli todella mukava.
Kun ottelua lykättiin, hän kutsui minut takaisin ja kertoi eroavansa.
Hän ei elänyt vaimonsa kanssa. En tajunnut, mihin olin ryhtymässä.
Hän tapasi luennoida minulle rakkaudesta ja ystävyydestä -
ja muistan sen hetken, kun rakastuin häneen. Nyt alan itkeä.
Se oli todella koskettavaa.
Me menimme naimisiin, kun oli 21.
Olin ollut hänen kanssaan jo 18-vuotiaasta lähtien -
vaikka pidimme häät Zairessa.
Harvat tietävät sen.
Alin kanssa ei koskaan ollut tylsää. Ei koskaan tiennyt, mitä kotona odotti.
Kuulin hengityksesi ja aloin puhua.
Kuulin raskaan hengityksesi. Se nainen kuuli sen myös.
Kukaan ei saa kuulla tätä nauhaa.
En halua kenenkään kuulevan juttujani. -Tämä on osa historiaa.
Haluan tulla muistetuksi jostain muusta.
Hän ohjasi omaa kohtaloaan -
ennustamalla, monennessako erässä hän voittaisi.
Sitten hän kohtasi ennustamansa tulevaisuuden -
ja tämä antoi hänelle paineita.
Hän halusi pitää lupauksensa.
Toteuttamalla ennustuksensa hän otti elämänsä haltuun.
Hana on vielä pikkutyttö. -Hana on vielä pikkutyttö.
Hän on 3-vuotias. -Hän on 3-vuotias.
Jonain päivänä hänestä tulee iso. -Jonain päivänä hänestä tulee iso -
ja kaunis nainen, eikä hän enää koskaan ole pikkutyttö.
Hänestä tulee yhtä kaunis kuin äitinsä.
Hänestä tulee yhtä kaunis kuin Veronica.
Tule tänne, Hana.
Joka ilta, ennen kuin menet nukkumaan, kultani mun
Joka ilta, kultani... kun menet nukkumaan
Kun olen kaukana, kultani mun
Ne ajat olivat satumaisia.
Olimme aina hänen kanssaan -
kun taas muut lapset olivat koulussa ja sellaista.
Hän vietti eniten aikaa minun tyttärieni kanssa -
heidän syntymästään saakka. Me olimme aina hänen kanssaan.
Hän on todella hyväsydäminen ihminen. Hyvin herkkä.
Luulen itkeväni hänen tilanteensa takia. Tulen aina rakastamaan häntä.
En ole rakastunut häneen, mutta olemme aina olleet ystäviä.
Elämä hänen kanssaan muuttui vaikeaksi, koska...
Kaikki tietävät, että hän oli uskoton.
Siihenkin liittyy tarina -
mutta... hän on mahtava ihminen.
Hänellä on kaunis ja herkkä sydän.
Hän itkee usein. Ihmiset eivät tiedä sitä.
Kun joku koskettaa häntä, hän itkee. Hän itkee minua enemmän.
Elokuvissa näyttelijät esittävät suuria henkilöitä, ja heitä ihaillaan -
mutta se on fantasiaa. Muhammad oli todellinen.
Hän puolusti sitä, mihin uskoi, ja hän oli sataprosenttisen vilpitön.
Uskon, että ihmiset aistivat sen rakkauden -
joka hänestä säteilee. Ihmiset tuntevat sen.
Fanin tarina Russ Routledge
Siihen aikaan 70-luvulla Newcastlessa näki harvoin suuria tähtiä -
mutta uskomatonta kyllä Muhammad Ali tuli tänne.
Hän oli nainut Veronican, ja avioliitto siunattiin paikallisessa moskeijassa.
Tämä on kaukana Beverly Hillsistä.
South Shieldsin teollisuusalueelta ei odottaisi löytävänsä moskeijaa.
Perinteisen muslimiyhteisön lapset saapuivat -
tervehtimään morsiusparia.
Halusin sanoa hänelle niin paljon.
Halusin kertoa, että olin hänen suurin ihailijansa.
Minulla oli niin paljon sanottavaa.
Hän on sankarini. Haluan lausua hänelle runon.
"Muhammad, tervetuloa kaupunkiini."
"Kun saavuit, et kurtistanut kulmiasi, toit kruunusi mukanasi."
"Oi suuri mestari, nauti vierailustasi."
Sen jälkeen kirjoitin hänelle.
Kirjoitin hänelle Yhdysvaltoihin -
ja kerroin hänelle, mitä halusin sanoa Newcastlessa. Sitä jatkui vuosia.
7 vuotta myöhemmin Russ on kotona katsomassa videota Alin ottelusta
Hänen äitinsä vastaa puhelimeen
"Russell! Muhammad Ali soittaa!"
Luulin hänen vitsailevan, koska katsoimme ottelua telkkarista.
En piitannut hänestä. Jatkoin katselemista.
"Kiirehdi, tai hän lopettaa puhelun!" Se ei selvästikään ollut vitsi.
Juoksin keittiöön. "Muhammad, oletko se sinä?"
"Kyllä vain Russ, Muhammad Ali tässä." En voinut uskoa sitä todeksi.
"Kerron, milloin voit tulla käymään. Et tarvitse hotellia, voit asua luonani."
Olin ihan sanaton. Sanoin: "Älä sano niin, jos et tarkoita sitä."
Hän vastasi: "Muuten en sanoisi niin."
Los Angeles Lokakuu 1984
FREMONT PLACEN YKSITYISPUISTO
Se oli ihan epätodellista. Jo pelkästään se talo...
Elokuvassa "Rocky III" -
Rocky elää suuressa kartanossa.
Se oli Muhammad Alin koti vuonna 1984.
Siinä talossa minä sain asua. Hän vietti aikaa kanssamme, me tapasimme faneja.
Se, että sain nähdä kaiken sen hänen näkökulmastaan, oli jotain erityistä.
Mestari! Muhammad Ali, assalamu alaikum.
Näytät upealta. Rakastan sinua.
Ali voittaa kolmannessa. -Au revoir, Ali.
Muhammad jättää pysyvän jäljen tapaamiinsa ihmisiin.
Minä olin hänen kanssaan vain pienen hetken, mutta se pysyy aina mukanani -
koska se oli henkilökohtainen ja erityinen hetki.
Jäittekö yöksi?
Kyllä. -Missä nukuitte?
Isäsi antoi meidän yöpyä teidän talossanne.
Isäsi antoi meidän yöpyä teillä.
Nukuitko hänen sängyssään? -En.
Minun sängyssäni? Isossa valkoisessa? -En tiedä, kenen se oli.
En tiedä. -Huoneessa, jossa on korkeat ovet?
Nukuin lattialla. -Pois tieltä!
Hana, pilaat kaiken. Haluan tällaisen pyörän.
Isi?
Hana, nyt on vuosi 1979. 12. marraskuuta.
Kello on kahdeksan illalla.
Minä ja Veronica lähdemme ulos syömään.
Nytkö? -Joo.
Ei!
Miten niin?
Haluan sinun syövän täällä. -Niinkö?
Minä syön äidin kanssa. -En halua.
Miksi et? -En vain halua.
Kuinka vanha olet? Sano: "Olen 3-vuotias."
Olen 3-vuotias.
Vien äidin ulos syömään.
En halua. -Haluatko tulla mukaan?
Minusta hän ei ollut ankara isä.
Hänellä oli vahva vakaumus ja vahvat arvot, mutta hän ei ollut liian ankara.
Kun olin pieni -
tiesin, etten saa pyytää isältä mitään -
koska isä ei pystynyt kieltämään minulta mitään.
Selvä. -Mä haluun, isi.
Hyvä on, saat tulla. -Mä haluun, isi.
Saat tulla. Lopeta jo.
Jo hyvin nuorena ymmärsin, ettei isän suostuminen riittänyt.
Sanoin: "Kysytkö äidiltä? Haluan kuulla sen häneltä."
Jos äitikin suostui, tiesin, että saan tulla.
Isi ottaa sinut mukaan. En voi sille mitään.
Kysy äidiltä.
Saat tulla mukaan.
Isäni on samanlainen yksityiselämässä kuin julkisuudessa.
Hän on aina hyvin karismaattinen.
Hän yrittää aina viihdyttää, saada hymyilemään.
Hän on oikeasti sellainen -
mutta voisi sanoa, että hän lisäsi löylyä yleisön edessä.
Hän on aina Muhammad Ali, jopa kotona. Hän vitsaili aina.
Tulin kotiin koulusta, ja hän istui toimistossaan -
ja joskus löysin hänet leikkinuoli päässä.
Hän leikki kuollutta.
Me olimme niin tottuneita siihen -
että sanoimme "voi, isi", ja hyppäsimme hänen syliinsä. Leikimme mukana.
Ottelussa Joe Frazieria vastaan amatööri kohtaa ammattilaisen.
Olympialaisista tullut keltanokka -
kohtaa maailman nopeimman raskaan sarjan mestarin. Läpihuutojuttu.
Mitä vastaat tähän, Joe?
Pelkkää puhetta koko mies.
Tänään se tapahtuu. Ymmärrätkö?
Et ottele Quarrya, Bonavenaa, Listonia, vaan Joe Frazieria vastaan.
Kilpakumppanin tarina Marvis Frazier, Joe Frazierin poika
He olivat kilpakumppaneita 1970-luvun alussa.
Se muuttui aika vakavaksi.
Se oli rumaa.
Ali taitaa pelleillä -
mutta on sanomattakin selvää, että Joe Frazier on tosissaan.
He repivät irti mikrofoninsa, Joe Frazierin kello irtosi.
He painivat lattialla -
ja olemme hyvin pahoillamme tapahtuneesta.
Joe Frazier poistuu studiosta.
Hän raivostui, kun Ali kutsui häntä oppimattomaksi. Olen pahoillani, Joe.
Alan kyllästyä tähän sotkuun.
Joe Frazier, raskaan sarjan maailmanmestari.
Kömpelö, ruma, lattajalkainen Joe Frazier.
Minä näytän, mistä oikea mestari on tehty.
Ali haukkui häntä nöyristeleväksi neekeriksi, rumaksi, gorillaksi.
Isä sanoi: "No minä olen se, mitä sanot minun olevan."
"Saat tuta gorillan raivon."
Miehenä isä oli... Hän oli kuin koiranpentu.
Hän oli rauhallinen, lempeä, kiltti...
Hän oli sellainen ihminen -
jonka kaikki halusivat parhaaksi ystäväkseen.
Äiti oli vähäpuheinen. Hän oli hyvin rauhallinen.
Hän lohdutti aina ja sanoi: "Ei hätää."
Sanoin: "Äiti, he puhuvat potaskaa isästä."
"Se ei ole oikein. He nimittelevät häntä."
"Kaikki järjestyy. Luoja pitää siitä huolen."
Tapasin Alin New Yorkissa.
Hän sanoi: "Olet vissiin Joen poika. Mitä kuuluu, kaveri?"
Ja isä sanoi Alille: "Olet mennyttä."
Raskaan sarjan maailmanmestari, Joe Frazier!
Isä oli tulta ja tappuraa -
johtuen herra Alin nälvimisestä.
Ali loukkasi häntä syvästi -
koska hän oli tukenut Alia.
Isä auttoi Alia, kun kaikki olivat tätä vastaan -
koska Ali kieltäytyi osallistumasta sotaan.
Isä auttoi saamaan lisenssin takaisin.
Ja sitten Ali meni sanomaan sellaista.
Isä ei voinut ymmärtää sitä.
Sadat miljoonat seuraavat tätä ottelua.
Madison Square Garden on täpötäynnä.
Uskon, että ensimmäisessä ottelussa isä halusi -
piestä hänet.
Miksi hän voitti sinut, Muhammad? -Hän voitti pisteillä -
koska kun vertaa kasvojamme, hänen silmänsä olivat turvonneet -
nenä ja huuli vuotivat verta -
ja hän vietti kuukauden sairaalassa. Tiesittekö?
Hän vietti 30 päivää teholla. Ei puheluita, ei vierailuja.
Hänen on täytynyt saada hitonmoinen selkäsauna.
Silti hän voitti pisteillä, mutta en minä valita. Voitan ensi kerralla.
Muistan erään tilaisuuden, jossa urheilutähdet jakoivat nimmareita.
Joe Frazier oli siellä, ja hän kulki isäni ohi käytävällä.
Isä oli todella innoissaan nähdessään Joe Frazierin.
Hän sanoi Joelle: "Poseerataan yhdessä kuvaajille."
Joe Frazier nosti kätensä, katsoi häntä ja jatkoi matkaansa.
Ajattelin: "Miksi hän teki niin isälle?" Silloin ymmärsin -
että hän oli yhä vihainen isälle.
Hän ei pystynyt antamaan isälle anteeksi.
Isälleni kerrottiin siitä, mitä Frazier oli joutunut kestämään.
Isä luki, että Joen lapset tulivat koulusta kotiin itkien.
Isä laski päänsä ja alkoi itkeä.
Hän otti sen todella raskaasti.
Osa hänestä ihaili Joe Frazieria. Hän oli mahtava urheilija.
Kun Joe Frazier ilmestyi kuvaan -
isä kävi läpi monenlaisia tunteita.
Jollain tavalla Joe Frazier -
alkoi edustaa mustien kokemia vääryyksiä.
Sitten isästäni tuli mestari -
eikä hän menettänyt mestaruutta kehässä.
Joen kannalta oli ikävää, että isän mielestä hän edusti kaikkea sitä.
Hän kunnioitti isääni, tiedän sen.
Minä ymmärsin sen Manilassa käydyn ottelun jälkeen.
Hän tuli luokseni ja sanoi: "Kaikki se, mitä sanoin -
perheestäsi ja isästäsi... Kerro isällesi, että pyydän anteeksi."
Isä halusi kuulla sen häneltä henkilökohtaisesti.
Ja ennen kuin isäni menehtyi -
hän tapasi Alin, ja he tekivät sovinnon.
Olin niin iloinen nähdessäni sen.
He halasivat toisiaan. Se oli mahtavaa.
Se oli fantastista.
Päivän lehden mukaan -
olet menossa Deer Lakeen harjoittelemaan.
Niinkö? -He väittävät, että teet comebackin.
Se järkyttää heidät. -Niin. Kuule...
Voitan mestaruuden takaisin neljännen kerran.
Toivon, ettei se ole totta. -No...
Olet jo voittanut kaiken mahdollisen.
Voitko kuvitella? Nelinkertainen maailmanmestari.
Mihin sinä sitä tarvitset?
En tarvitse sitä. Se oli vain puhetta.
Kukaan ei enää koskaan yllä kolminkertaiseksi mestariksi.
Se oli vain puhetta. -Niin, niin.
Nassau, Bahama, joulukuu 1981 Ottelua edeltävä lehdistötilaisuus
Monet kysyvät, miksi ryhdyn tähän.
Miksi haluan tittelin? Koska se on olemassa.
Miksi menimme Kuuhun? Koska se on olemassa.
Emme ole tyytyväisiä. Nyt suunnittelemme matkaa Marsiin.
Miksi? Miksi Marsiin? Eikö Kuu ole tarpeeksi kaukana?
Menemme Marsiin, koska se on olemassa ja saatamme päästä sinne.
Miksi comeback? Koska se on olemassa.
Nyt se alkaa. Muhammad Alin comeback.
Draama Bahamalla on alkamassa.
He sanovat: "Ei. Urasi on ohi."
Mutta he unohtavat puhuvansa minulle, kaikkien aikojen suurimmalle.
Muistan isäni viimeisen ottelun Trevor Berbickiä vastaan.
Olimme hänen leirillään. Hän kutsui sitä Nyrkkeilijän taivaaksi.
Isä juoksi mäkeä ylös. Hän kutsui sitä Kärsimysten mäeksi.
Minä seurasin häntä, ja takanamme ajoi auto siltä varalta, että hän väsyisi.
Minä juoksin mäkeä ylös hänen rinnallaan.
Taisin olla viiden tai neljän.
He kutsuvat minua vanhaksi. Näytänkö vanhalta?
Minusta olen aika nätti.
Hän kyllä sanoi, että aamulla oli vaikea nousta ylös ja lähteä harjoittelemaan, -
rääkkäämään itseään, kun elämä oli jo mukavaa.
Kun on nuori ja voitonnälkäinen, se on paljon helpompaa.
Hän oli silloin 38-vuotias.
Hän oli jo sairastunut Parkinsonin tautiin.
Sen kuuli hänen äänestään.
Hän sammalsi, hän haparoi -
mutta kukaan ei vielä tiennyt, mistä se johtui.
Nyt se päättyi. -Mikä ottelu.
Uskomaton ottelu. -Mahtava.
Ali oli odotettua paremmassa kunnossa.
Yleisö on sitä mieltä, että Ali voitti.
Berbick on pidellyt käsiään ilmassa voittaja elkein -
mutta katse paljastaa hänen pelkäävän tappiota.
Isä on yksi niistä ihmisistä -
joka olisivat yrittäneet comebackia loppuelämänsä.
Hän vitsaili siitä vielä 65-vuotiaana.
"Eikö olisi mahtavaa järisyttää maailmaa? Voitetaan titteli takaisin!"
Tuomari Jay Edsonin pisteet: 99-94. Trevor Berbick voittaa pisteillä!
Voittaja on selvillä. Trevor Berbick voittaa pisteillä.
Hän on aina yrittänyt tehdä mahdottomasta mahdollista -
ja todistaa maailmalle ja itselleen pystyvänsä siihen.
Se pyrkimys teki hänestä sen, mitä hän on nyt.
Ilman sitä hän ei olisi kolminkertainen maailmanmestari.
Hän ei voinut jättää nyrkkeilyä, joten nyrkkeilyn piti jättää hänet.
Nyrkkeily ei katoa minun mukanani.
Concorde ei ole taloudellisesti kannattava, ja siitä halutaan luopua.
Suihkukoneet jatkavat lentämistä, vaikkei Concordea olisi.
Minä olin nyrkkeilyn Concorde, muut nyrkkeilijät ovat suihkukoneita.
Olin korkeammalla kuin muut, olin muita nopeampi.
Teidän täytyy vain tottua matkustamaan tavallisilla suihkukoneilla.
Menemme tapaamaan Mike Tysonia, erittäin ainutlaatuista henkilöä.
Kerran kun minä ja Ali olimme New Yorkissa -
kuulimme kasvatuslaitoksesta.
Julkkikset eivät vierailleet siellä. He olivat hyviä penskoja.
Me menimme sinne -
ja kolmen kuukauden jälkeen Cus D'Amato soitti.
Hän sanoi: "Gene, salama iski kahdesti.
Täällä on eräs poika, josta tulee raskaan sarjan maailmanmestari.
Hän tuntee sinut." Kysyin: "Mistä hän minut tuntee?"
Tulokkaan tarina Mike Tyson
Näin Muhammad Alin, kun olin kasvatuslaitoksessa Bronxissa.
Paikan nimi oli Spofford.
Muhammad Ali tuli sinne eräänä päivänä. He sanoivat: "Meillä on teille yllätys."
Katsoimme elokuvan Suurin, ja sitten tapasimme Muhammad Alin.
Se oli mielenkiintoinen hetki elämässäni.
Ajattelin "Mahtava tyyppi. Haluan olla kuin hän."
Ryhdyin nyrkkeilemään ja tapasin Cusin -
ja Cusilla oli läheiset välit Aliin.
Cus puhui hänen kanssaan puhelimessa.
Hän ja Gene keskustelivat, ja Gene pyysi Alia puhelimeen.
Joskus menin puhelimelle ja kuuntelin heitä.
Minä salakuuntelin heidän keskusteluitaan.
Ja... Nyrkkeily oli elämäni.
Nyrkkeily oli elämäni. Tuntui siltä, kuin se oli taisteluni, minun sotani.
Kuka olisi voittanut, jos olisit otellut tätä miestä vastaan huippuvuosinasi?
Hän?
Ali, Ali!
Ali! Ali!
Hetkinen, hetkinen.
Olin todella nopea, mutta jos hän osuisi...
Ensin hänen pitää osua. -Mitä sinä sanot, Mike?
En suinkaan... Olen itserakas.
Tiedän olevani suuri -
mutta tässä tilanteessa on myönnettävä: Hän on kaikkien aikojen suurin.
Sitä ei oikein voi selittää, mitä Muhammad Ali on.
Hänen saavutuksiaan ei voi sanoin selittää.
Psykologisia saavutuksia...
Muhammad Ali on inspiroinut niin monia.
"Suuri" ei riitä kuvaamaan häntä. Hänelle on keksittävä uusi sana.
Isälläni on monia puolia.
Hänellä on puolia, joita ei käsitellä mediassa.
Sitä kuulee otteluista -
ja hänen karismaattisuudestaan -
mutta harvemmin kuulee siitä, mitä hänen perheensä merkitsee hänelle.
Hän tapasi sanoa:
"Kun kasvatte isoksi, haluan meidän asuvan kukkulalla -
saman kadun varrella."
Ihailen häntä, koska hänellä on aviottomia lapsia -
ja hän varmisti, että me kaikki voisimme olla hänen kanssaan Los Angelesissa -
ja tutustua toisiimme. Hän ei ollut täydellinen, mutta hän oli hyvä isä.
Kun kasvatte isoksi ja menette naimisiin -
ja me muistelemme lapsuuttanne -
voitte sanoa: "En elänyt kaikkien sisarusteni kanssa -
mutta sain tutustua heihin.
Isä antoi meidän leikkiä yhdessä."
Kun minä ja Muhammad olimme lapsia, hän sanoi:
"Rudy, se on kirjoitettu tähtiin. Jumala puhuu minulle."
Hän kertoi tulevista suurteoistaan.
Hän sanoi: "Haluan sinun kokevan sen kanssani." Hän on upea ihminen.
Luoja antoi hänelle kyvyn nähdä tulevai- suuteen. "Minusta tulee suurin."
Hän halusi tulla kuuluisaksi ja auttaa ihmisiä. Hän on upea, upea...
Muistan olleeni todella ylpeä isästäni.
Se tunne oli pakahduttava, suorastaan euforinen.
Pienenä olin aina hänen kanssaan ja näin hänen saamansa huomion.
Monet jopa kyynelehtivät nähdessään hänet.
Äiti ei ollut nähnyt häntä varmaan neljään vuoteen avioeron jälkeen -
ja kun Ali lopulta kävi hänen luonaan...
Äiti oli mennyt uusiin naimisiin, mutta kun hän näki isän, hän halasi tätä.
Sitten hän alkoi itkeä ja lähti huoneesta. Isä kysyi: "Miksi hän itkee?"
Menin kysymään äidiltä, ja hän sanoi: "Näin Jumalan hänen silmissään."
Sanoin: "Tiedän, mitä tarkoitat." Hänen silmänsä tuikkivat -
ja hänen sielunsa on niin kirkas -
että ihmiset mykistyvät nähdessään hänet.
Sellainen kertoo maineen ja kuuluisuuden henkisestä puolesta.
Se pistää miettimään, miksi hän oli niin kuuluisa.
Hän otti kantaa, kaikki se polemiikki...
Kaikki se on osa hänen tarinaansa.
Se teki hänestä sen, mitä hän on nyt.
Olin hänen kanssaan Deer Lakessa. Oli jäätävän kylmä.
Ulkona oli yli 10 astetta pakkasta, tuuli oli hyytävän kylmä.
Hän sanoi: "Hei, George, mennään kävelylle."
Sanoin: "Oletko hullu?" "Hei, George, mennään kävelylle!"
Sanoin: "Mitä..." "Hei, George, mennään kävelylle!"
Hänellä on siis jotain kerrottavaa.
Menemme ulos lumeen.
Kävelemme lumessa.
Käveltyämme 10 metriä hän sanoo: "Hei, George." Nyt hän kertoisi sen.
"Minulla on kaikkien aikojen nopein vasuri."
Ja minä...
Sanoin, "Niin... raskaassa sarjassa."
"Ei, ei, kaikkien painoluokkien nopein." Sanoin: "Hetkinen.
Kevytsarjan Willie Pep, välisarjan Sugar Ray Robinson. Ei, ei.
Sinulla on raskaan sarjan nopein vasuri."
Hän sanoi: "Kaikkien painoluokkien."
"Haluatko nähdä?" "No haluan." "Haluatko nähdä uudestaan?"
Minusta hän on 1900-luvun suurimpia miehiä.
Kaikkien aikojen suurimpia sankareita.
Historian kuuluisin amerikkalainen.
Tähän päivään asti. Ikinä. Maailmanlaajuisesti.
Kuka ei tunne Muhammad Alia?
Toisessa ottelussa Joe Frazieria vastaan New Yorkissa Ali voitti helposti.
Seuraavana päivänä oli lehdistö- tilaisuus. Kävelimme Essex Housesta -
koko matkan Madison Square Gardeniin.
Hän näytti hyvältä, ja hän tiesi sen. Hän peilaili itseään.
Hän ei ollut nähnyt peiliä, josta ei pitänyt.
Perillä meitä odotti varmaan 1 000 ihmistä.
Kun katselin ympärilleni, ymmärsin, ettei Ali ollut pelkkä nyrkkeilijä.
Hän oli muutakin kuin nyrkkeilijä. Hän oli maailman kuningas.
Näin unta, että me olimme vanhoja miehiä.
Istuimme ja rupattelimme. "Oli meillä hauskaa."
Sanoit: "Gene, muistatko?"
Muhammad Ali!
Olisipa minulla nauhoitteita itsestäni, kun olin sinun ikäisesi.
Monet eivät ajattele näitä asioita.
Kiitän Kaikkivaltiasta Allahia siitä, että arvostan elämää.
Vanhempana muistelee lapsuuttaan.
Silloin on mukava kuunnella äänitteitä siltä ajalta.
Minä ajattelen koko ajan historiaa.
Jos joku ihmettelee, miksi minä nauhoitan näitä keskusteluja -
teen sen, koska historia on kaunista.
Emme ymmärrä sitä eläessämme elämäämme.
Me löysimme rakkauden
Blueberry Hillillä
Hän oli minun
Kerran kauan sitten
On 6. joulukuuta 1979. Kello on noin yksitoista illalla.
Hyvää yötä kaikille.
Mitä sanoitte, lentoemäntä? Että syöksymme maahan?
Pitäisikö rukoilla? Siteerata Raamatun jakeita?
En osaa yhtään jaetta.
Teenkö jotain uskonnollista? Kerään kolehdin.
Muhammad Ali on 72-vuotias ja elää Phoenixissa Lonnie-vaimonsa kanssa
Hänellä on yhdeksän lasta